PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
TOTO JE FIKTIVNÍ PŘÍBĚH PODLE HISTORICKÝCH UDÁLOSTÍ
NĚKTERÉ SKUPINY A POSTAVY JSOU FIKTIVNÍ
Nadháněč?
Vy parchanti jste se spikli.
Dobrá.
Tak bych měl zabít i tebe.
Son-ho.
4. DÍL
Svatá dobroto!
Nejsem Chua Tchuo ani Pien Čchüe.
Mrtvého k životu nepřivedu.
Není mrtvý.
Ještě dýchá.
Přišel nás zabít. Proč ho zachraňovat?
Jestli máš oči, podívej se sám.
Všichni jsou mrtví.
Zabili všechny kromě nás čtyř.
Mun-boku!
Sakra!
Co se stane, když ho zachráníme?
Co budeš dělat s břemenem velkým jako ty sám?
To neříkej. Není břemeno.
Ale je.
Je to břemeno, které zabije tebe i nás.
Zmlkni!
Pro tebe je to přítel. Pro nás jenom zabiják.
Nesouhlasíš? Přesvědč nás.
Když nepřesvědčíš,
musíš hezky poprosit,
a ne se vztekat.
Prosím, zachraňte ho.
Zatraceně!
Já tě prosím.
Bože, tohle je směšné.
Dobrá.
Uvidíme,
jestli má zemřít teď, nebo jestli tohle překoná.
Son-ho.
Co to děláš? Přikryj ho.
Dej mu hezké šaty, aby se tvá matka usmála.
Neplač.
Jinak bude Jon nešťastná.
Son-ho.
Proč jsi tady?
Říkals, žes mě sem poslal.
Tak proč jsi v tomhle zmatku?
Co se to
sakra děje?
Ukaž mi tu ránu.
Jsi opravdový divoch.
Otce ale nepřekonám.
Ten má milenky po celé zemi.
Brzy ani nepoznám, kdo je má
matka a kdo milenka.
Co tě sem přivádí?
Poslal tě otec?
Nebo...
jsi mě přišla ponižovat?
Protože tebe
otec miluje nejvíc.
Kdo ví?
Když tě odvedu do bezpečí, třeba mě pochválí.
Ta rána je hluboká.
Musí se ošetřit.
Chceš roubík?
Ne, nepotřebuji ho.
Co to je?
Pryskyřice z ambroně a dračí krev.
Jsou dobré na alergii na kovy.
Takže víš, kdo jsem,
a věděla jsi, že se tohle stane.
Kdo jsi?
V lékárnách se dá sehnat gumsangsan.
Pryskyřici z ambroně a dračí krev používají kiseng.
Takže jsi kiseng.
Jsou tví sourozenci tygři?
Nikdo z vás není pes?
Jak to myslíš?
Ne všichni v domě kiseng jsou kiseng.
Vedla sis dobře, má paní.
Jdeme do Severovýchodního města?
Ano.
Myslím, že to vědí.
Změníme trasu.
Budeme se střídat?
Budou tě bolet záda.
Je těžká jako půl pytle rýže.
Jak já Jon závidím!
Má někoho, kdo ji vezme domů.
Vždyť to říkám.
Řeka se uklidnila
a je nad ní mlha.
Překročme ji teď.
Pojďme
domů.
Musíme jít.
Pane!
Co pevnost v Uidžu?
Pustili hlavní jednotky dovnitř.
Lid generálu I Song-gje složil a zazpíval ódu.
Někteří prý i jednotkám na uvítanou házeli květy.
A co král
- a Čoi Jong? - Odešli z Pchjongjangu.
Rychle prchají do Gegjongu.
Měl bys tu zůstat.
Uvidíš-li
někoho překračovat řeku,
všechny je zabij.
Včetně oddílu zabijáků?
K nim do tábora jsem žádné neposlal.
A co tvůj syn, pane?
Odpočívej v pokoji.
Jdeme.
- Ukaž. - Pomůžeme.
Na něco se tě zeptám.
Co jsme udělali špatného?
Co tak špatného jsme provedli, že nás přišli zabít?
Musíme jen přežít.
Tak se můžeme pomstít.
Nesmíme polevit v obezřetnosti.
Vkradli by se i do pekla, aby nás zabili.
Nenechají nás, ani když jsme pryč.
Už jdou.
Nic tam není, pane.
Bez vesla Amnok nepřekročíš.
Na čí příkaz tady hlídkuješ?
Ptám se, na čí příkaz.
Velitel Pravé armády.
Nam Čon.
To není možné.
Je s námi jeho syn.
Řekl, ať jeho syna
zabijeme jako prvního.
Co teď?
Zlato v jámě plné hnoje jen tak nenajdeme.
Pozor na pusu, ano?
„Hnůj“? Vážně?
Jenom mám strach.
Ty kokote! Jak se opovažuješ na mě zírat?
Jdi svou cestou.
Já půjdu jinudy.
Opravdu můžeme jít?
Cože? Ty jeden...
Ty jsi takový sobec!
Co budeme dělat?
Nemáme ani krávu, natož koně!
I SONG-GJE
UIDŽU
V Uidžu určitě seženeme léky.
Vždyť tam bude generál I.
Vkročíme tygrovi do chřtánu.
Chceš se nechat sežrat zaživa?
Zní to snad, jako když štěká pes?
Sakra!
To je šílenství!
Rychle!
Bože! Co za neomalence sem takhle vpadne?
Bože! Vy jste kdo?
Proboha! Co se děje?
Jestli vyteče hnis,
hnijí ti orgány, což znamená, že zemřeš.
Přežiješ, jen když vyteče černá krev.
Bože. Tenhle snad bude muset vychlemtat pět misek jedu,
jestli chce umřít.
Už jsi v pořádku. Dobrá práce.
Pane.
O posily jsem nežádal.
Mám rozkaz ti pomáhat.
Cože?
- Pomáhat? - Vrchní velitel řekl,
ať se nevracíme, dokud je nevyřídíme všechny.
Jdeme!
- K desítce knír... - K desítce knír...
- ...a stane se z ní strom. - ...a stane se z ní strom.
- Z člověka se stromem... - Z člověka se stromem...
- ...se stane jméno I. - ...se stane jméno I.
- A z člověka jménem I... - A z člověka jménem I...
- ...se stane král. - ...se stane král.
Co ta píseň znamená?
Že někdo s příjmením se znakem pro „strom“
se stane králem.
- Cože? - Jinými slovy,
generál I Song-gje
se stane králem.
Tohle to znamená.
To je směšné!
Koho zajímá královo jméno?
Proč o tom skládat píseň?
Mimochodem, kde ses naučil
tyhle lékařské techniky?
- Vstup do armády. - Cože?
Za deset let budeš mistrem
v sešívání střev
i končetin,
roztrhaných na kusy.
Bože, já...
Ne, prosím...
Dva dny se ani nepohnul.
Nepotřebuje se vyprázdnit?
Co se děje?
Děti,
na něco se zeptám.
Neviděly jste zraněné vojáky nebo podezřelé?
- Já jo. - Kde?
Existuje spousta zběhů
z ostrova Wihwado.
Ale buď je zabili, nebo umřeli hlady.
Stát!
LÉKY
Probudil ses.
Před několika hodinami.
Zdříml jsem si, když jsem tě hlídal.
Zdříml! Slyšel jsem, jak skřípeš zuby.
Máš štěstí.
Meč nezasáhl důležité orgány.
Čí vina je, že mě probodl?
Panebože!
Krk je za tři njangy, takže
za záchranu života dlužíš 100 njangů?
Musíš to splatit.
Já s tebou ušel víc než 100 ri.
Jsme si kvit.
Dobře.
Přece jen
je těžké začít znovu.
Myslel jsem, že nemám co ztratit.
Ale
jednu věc ztratit nechci.
To sis uvědomil teď?
Hui.
Mluvím o tobě.
Snažil jsem se vydržet,
ale už to nejde.
Takže to nechám být.
Odpočiň si.
Proč se nezeptáš?
Proč tě sem odvlekli
a já jsem šel tam.
Promluvme si jindy.
To já.
Podplatil jsem zkoušejícího...
a poslal tě sem.
To stačí.
Musel jsem se zbavit předsunutých jednotek.
Proto jsem tam šel.
Abych vás zabil.
- Dost! - Poslouchej.
Neskončil jsem.
Když jsi mě přišel zabít,
proč jsi mě ušetřil?
Dlužil jsem ti,
tak jsem to splatil.
To je všechno.
Bojovali jsme,
protože takový byl rozkaz. Takže...
Tak proč...
O tom je celá válka.
Kde je Jon?
Je stále
naživu?
Kde je Jon?
Je mrtvá.
Co...
Cože? Co jsi to řekl?
Je mrtvá.
Jon je mrtvá.
Pomoz jí se uzdravit.
Ale nikomu o tom neříkej.
Nikdo to nesmí vědět.
Jestli to někdo zjistí,
zabiju je.
Už se nikdy neukazuj.
Jen tak přežiješ.
Říkáš, žes mě tam poslal, ale nevěřím ti.
Nevěřil bych, i kdyby to byla pravda, ale...
Ale jde o to,
že ti nemůžu odpustit, co se stalo Jon.
Půjdu za tvým otcem.
Ne, to ne!
Zastavím tě.
Jestli se opovážíš,
dostaneš pořádnou lekci.
Co na tom nechápeš?
Zemřeš.
Říkám, že zemřeš.
Ty a já
už nejsme přátelé.
Až se znovu setkáme, jsme nepřátelé.
A možná tě i zabiju.
Asi jsi o něj přišel.
Vrchní velitel vojákům selhání neodpouští.
Buďto to dokončím, nebo si vezmu život.
Jiná možnost není.
Budeš mým rukojmím, kdyby došlo na to druhé.
Použiji tě k dohodě s tvým otcem.
A když uspěješ?
Povýším na pátou hodnost, a ty budeš plukovníkem.
Jak pošetilé!
V oddíle zabijáků jsou Džürčeni, protože
ho nezajímá, zda přežijete nebo ne.
A v předsunutých jednotkách jsou jen vězni.
Zmlkni!
To by generál I neudělal.
Nevidíš pravdu,
protože ji odmítáš přijmout.
Proto ti ani nedochází, že tě opustil.
A co ty?
Jsem jen
nástrojem pro ověření
otcovy oddanosti.
Tvůj syn je v předsunutých jednotkách.
Jako tvůj syn by byl dokonalým rukojmím.
Postarám se o to.
Ne, udělám to sám.
Velitele stráží i tvého syna.
VOJENSKÝ TÁBOR ČOI JONGA, VŮDCE OSMI PROVINCIÍ
Jdu vpřed. Co uděláš ty?
Vyber si.
Vlast nebo tvé dítě?
Volím vlast, pane.
Přijmi, že jsi opuštěný. Jen tak přežiješ.
Jako jsem já přijal, že mě opustil otec.
Potřebuješ nového pána,
a já zas ostrý meč.
Spojme síly.
Opovažuješ se chtít,
abych ti sloužil?
Otec mě sežere,
ale má moc v něm nabobtná,
rozerve jej, a já budu svobodný.
Jestli nezískám trůn,
stanu se vládcem temnoty.
Rozhodni se.
Zemřeš jeho rukou, nebo
budeš vzkvétat v temnotě?
Myslím, že jdeme špatným směrem.
- Ano. - O čem to mluvíš?
Zřejmě chodíme v kruzích.
Je mi zle.
Má hlavu plnou vedra. Jak mu vůbec můžu věřit?
Co si myslíš, že děláš?
Pro koho pracuješ?
Sloužil jsem Nal-Sovi
na hoře Hambek.
Nal-so?
To jméno znám.
Je to řezník, který by zabil každého bez ohledu na věk.
Prý byl ubit k smrti podřízeným.
To jsi byl ty?
Ano.
Odkud znáš náš signál?
Všichni loupežníci mají podobný.
Myslel jsem, že si dnes dám koňské maso, ale asi ne.
Rozchod!
Teď, když vyrážíme,
můžeme vám vzít trochu jídla?
Pro dnešek končíme.
Dobrá. Jdeme.
- Tati! - Hej!
Tati!
Proč nejíš?
Nechutná ti?
Proč pláčeš?
U jídla jsem neseděl už deset let.
K jídlu je to až moc drahé.
Jen jez, dokud
ti nepukne břicho.
Svatá dobroto!
To není kuře, to je fénix!
Jíš kuře poprvé?
Děkuji ti.
Jezme.
Na. Dej si ještě.
Zpomal.
Cestujeme jenom v noci.
Celý den jsme nejedli.
- Máme spoustu vody. - Můj pane.
Nesmíme se nechat chytit.
Ne.
Poblíž jsou moruše a třešně.
Nepotrvá to dlouho.
Moruše zní dobře.
Já mám rád třešně.
Připadají mi rozmazlení.
Nejedli jenom jeden den.
Po dvou dnech by snědli sami sebe.
Máš 15 minut.
Hlídej to.
Jsou to oni. Jdou na horu.
Kolik?
Osm až deset.
- Hui-dže, postarej se o Bang-soka. - Madam.
Při pokusu o jejich záchranu můžeme všichni zemřít.
Musíme zachránit aspoň jednoho.
Matko.
Přestaň plakat.
Muž by neměl před mečem plakat.
Jestli...
Jestli tě zajmou,
použij tohle.
Nedávám ti to pro boj.
Víš, co myslím?
Rozumíš?
Ano, paní Kang.
Běž. Rychle.
Odpusť mi.
Odpusť mi, prosím.
Jsme ti k službám, pane.
Hlavní město Gegjong padlo.
Jdeme zpět.
Rozptyluješ mě. Můžeš přestat?
Cože? Jsi nervózní?
Chceš tady žít?
Ani náhodou.
Žil jsi na kopci. Rovinu nezvládneš.
Nemůžeš tady nic dělat.
K čemu ti je převrat?
Není v tom žádný rozdíl.
O čem to mluvíš?
V zemi byl převrat?
Víš toho ještě míň než já tady v horách.
Ten zmetek I Song-gje obrátil zemi naruby.
Vůdce Kkä-kku.
Musel jsi slyšet o předsunutých jednotkách z Liaodongu.
Předsunuté jednotky?
Co to je?
No...
To je jedno.
Tä-rjongu.
Vezmi mou matku
a bratry domů.
Ano, pane.
Troufnu si na koni
s mečem v ruce vjet do paláce.
Chci vidět lid
po převratu
na vlastní oči.
Já, levý vojín Nam Čon, mluvím k tobě, zástupce velitele.
Mluv.
Králova rodina i další příbuzní jsou uvězněni.
Velitel Čoi Jong kladl velký odpor,
ale už jej sem vezou.
Tento národ...
je nyní tvůj.
Pozor na jazyk!
Královská rodina i vláda jsou netknutí.
Jak může o povstání mluvit vazal?
Jestli je to pravda, proč mě nepopravíš?
Řeknu ti to ještě jednou.
Tento národ
je nyní tvůj.
Nam Čone.
Byl jsem nejlepší, ale slušné místo jsem nedostal.
Vedl jsem vojsko, a porazil japonské nájezdníky,
ale skončil jsem v královských stájích.
To všechno proto,
že jsem ti přísahal oddanost.
Jak je to možné?
Stáhl ses z Wihwada, abys ukončil to zlo,
ale můj důvod byl jiný.
Jaký?
Nová země.
Zabitím Čoi Jonga tohle zvěrstvo neskončí.
Zabij krále,
celou jeho rodinu i jeho následovníky.
Abys to ukončil,
musíš vyhladit královu
rodinu a zrodit nový svět.
Vládni, generále.
A dovol mi být tvým mečem.
Je-li je můj návrh
velezradou, poprav mě.
Musíš se naučit dávat si pozor na jazyk.
„Vládni, generále.
A dovol mi být tvým mečem.“
Kdo jsi? Chan Sin nebo Pai Čchi?
Ministře královských stájí,
od nynějška se budeš klanět hlouběji.
Nauč se být pokornějším.
- Jak se opovažuješ... - Když jsi ustoupil,
zemřou král U a Čoi Jong v ústraní.
Na trůn dosadíš nějakého ňoumu, a zase mu jej vezmeš.
Zrodí se nový národ, a tobě se dostane
čestného uznání za přínos.
Tobě, pouhému ministrovi
královských stájí.
Ale nezapomínej,
že So Gom
měl stát na straně mého otce.
Stůj po mém boku
a nikdy se neopovaž postavit přede mne.
Nový národ nepatří tobě.
Patří mému otci.
Národ mého otce.
A...
také můj.
Vrátil jsem se v pořádku, otče.
Obě matky jsou v bezpečí...
Poklekni.
Ministr personálu se na mě obrací vestoje?
Posuzování lidí podle titulů
z tebe dělá důstojníka jen šesté hodnosti.
To jsi ty?
Ne, otče.
Při velení služebníků
je důležitější vědět, kdy se jich zbavit.
I když je gat kvalitní, bez stuhy je k ničemu.
Poddaný u chodidel je k ničemu,
nejužitečnější je ten u kolen.
Nam Čon je teď u mých ramen.
Je velmi důležitý, takže jej neponižuj.
Kde potom u tebe stojím já?
U chodidel
nebo u kolen?
Jsi má krev.
Jak bych tě mohl takhle soudit?
Tak potom, proč
jsi mě donutil takhle pokleknout?
Neřekl jsem, že smíš vstát.
Neřekl jsi ani,
že nesmím.
Bang-wone...
Stačilo jen
uznat mou práci.
Pak bych věřil,
že pro tebe nejsem...
jen poddaným.
Říkám, že je to drzý zmetek.
I zloděj se s tebou rozloučí,
když tě okrade o všechno.
Žiji na úpatí hory v Bihjongolu.
Jsi vždycky vítán.
Děkuji ti za všechno.
Udržel jsi mě naživu.
Vždycky musíš
zůstat v bezpečí.
Zůstaň v bezpečí.
Bezcitný zmetek.
Hui...
Voláš mě až moc často.
Ty květinové boty neprodávej.
Radši si je
nechám, dokud mi nebudou.
To znamená,
že aspoň budu žít déle.
Vojáci uslyší, a
důstojníci si vezmou k srdci,
že já, zástupce velitele I Song-gje,
jsem se z Wihwada nestáhl pro osobní prospěch,
ale abych zachránil lidi před smrtí ve válce,
a dvůr před jeho nepřáteli.
Na to pamatujte
a dělejte všechno možné,
abyste lid uklidnili.
Opravdu to bylo kvůli lidem?
Jak pak vysvětlíš smrt předsunutých jednotek?
V té snad naši lidé nejsou?
Předsunuté jednotky?
Ani nevím, že nějakou máme.
Potom o tom ví všichni kromě tebe.
Prý jsi ale také vyslal oddíl zabijáků,
aby se zbavili všech přeživších.
Dávej si pozor na jazyk!
Ne, to ty drž jazyk za zuby.
Jak můžeš zabíjet nevinné!
Jak se pak chceš vyrovnat s následky?
Proč se tak soustřeďuješ na tu fámu?
Není to fáma.
Král vyslal předsunuté jednotky.
Jestli je nezabil zástupce velitele, tak kdo?
Pokud Čoi Jong pochybil plánováním zbytečné války,
totéž platí pro tebe a vraždu těch mužů.
Zkus říct, že se mýlím!
Já, Nam Son-ho, oslovuji zástupce velitele I.
- Mluv. - Vojáci prchající ze služby
jsou zváni zločinci.
Byli na cestě do říše Ming,
proto jsem je podle práva zabil.
Zde je seznam uprchlíků,
dopis, jež mezi nimi koloval,
a psaná kapitulace pro říši Ming.
Ukaž to přímo Mokunovi.
Plán zrady, nemravnost, vražda
a dokonce i znásilnění.
Který z nich je podle vás nevinný?
Nechte si to...
jako lehké čtení.
Jak se pouhý poručík opovažuje...
Zatímco jste se tu zabývali fámami,
já jsem riskoval život v boji.
Já, pouhý poručík.
Ty jeden...
Jsem rád, že jsi zpět.
Moc rád.
Jsme požehnáni.
Otče,
odpusť, že jsem ti působil starost.
To neříkej.
Já...
jsem rád, že jsi živý a zdravý.
Odteď už se svou matkou nemluv,
ale jestli musíš,
s ní mluv povýšeně.
Budeš pobývat v sarangče,
ale nenazývej mě otcem.
Nejsi šlechtic ani otrok, jen levoboček.
Neuposlechni mne, a
vypálím ti cejch na čelo a vyhodím na ulici jako otroka.
Pojď.
Hned!
Jdi.
Mami.
Prosím, běž.
Hui...
si pro tebe přijde.
Vstup.
Mám ti podržet dveře?
Jak víš, že jsem to já?
Protože ty jsi ten jediný.
Kdo by za tebou přišel?
Ne, kdo by zachránil Son-hoa.
Žije jen díky tobě.
Děkuji ti.
Přišel jsem s otázkou.
- Pokud odpovíš lživě... - Lidé lžou,
jen když se bojí, co pravda vyjeví.
Já se tě nebojím,
takže nemám důvod lhát.
Do armády jsem tě poslal já.
Ale ten oddíl zabijáků nevznikl kvůli tobě.
Jen jsi tam náhodou byl.
Bylo jich 500.
Bezdůvodně jste zabili 500 životů.
Na tomhle světě
nejde nic zabít bezdůvodně.
V našich srdcích
pohřbíváme obětování jednotlivců pro vyšší dobro.
To je vše.
Můj pane.
Vstup.
Je můj poddaný.
Formálně jej pozdrav.
Rád tě poznávám.
No tak!
Proč na ni tak zíráš?
Vy už se znáte?
Nechám vás tedy o samotě.
Jon,
jsi vzhůru?
To jsem já.
Kdo...
jsi ty?
Jmenuji se Jon
a je mi 16 let.
Měla jsem padoucnici, a otce potrestali vhozením do kotle.
A k tomu všemu jsem přišla i o paměť?
Ano.
Ta musela mít...
tak těžký život!
Chci říct, já jsem
měla těžký život.
Jak jsi to zvládl?
Poslouchat tvůj příběh je už tak tíživé,
jak jsi ty roky vydržel tu bolest?
Zvláštní je, že od toho dne padoucnice zmizela.
Nejspíš odešla se špatnými vzpomínkami.
Neopovaž se o ní mluvit!
Zeptám se tě tedy:
Proč jsi jí neřekl pravdu?
Že jsi její bratr
a ona tvá sestra?
Tvá milovaná sestra.
Zkus ji uprosit. Kdo ví?
Třeba se jí vzpomínky vrátí.
- To stačí. - Pořád to nechápeš.
Zatajujeme pravdu, protože se bojíme následků.
Přesně jako teď ty.
To stačí, říkám.
Zabít mě by bylo jako zabít Jon.
Tak jako tak s ní neodejdeš.
I kdybys uspěl, kam bys ji vzal?
Schováte se do hor nebo na nějaký ostrov?
Jon bude na útěku s mužem, jehož nezná.
To opravdu chceš?
Tak do toho.
Udělej to.
Nač čekáš?
To stačí!
Zajistím jí péči a slušný život.
Třeba se vdá do urozené rodiny.
Co pro ni můžeš udělat ty?
Jako bych neznal tvé úmysly.
Je tvou rukojmí.
Vyhrožuješ mi jejím životem.
Konečně si rozumíme.
Věnuj mi svůj život,
a Jon
bude žít v přepychu.
Můžeme si promluvit?
My už...
My už se známe?
Ne.
Přišlo mi, jako bys mě znal.
Omlouvám se.
Je na tebe lord Nam...
hodný?
Je jako můj otec.
Tak
se ještě uvidíme.
Zabít mě by bylo jako zabít Jon.
Věnuj mi svůj život...
Lidé už jsou takoví.
Ti, kteří se vrátili dobrovolně,
už neodejdou.
Samozřejmě.
Neměli by.
Toto je tvůj pokoj a tvé věci.
To je až příliš.
Jak ráda bych ti dala víc!
Má paní...
Vždy budeš po mém boku.
Dokud mě sama neopustíš,
vždy budeš po mém boku.
Stůj.
Teď jsi pode mnou.
Tam je tvé místo.
Dohodl jsem se s tvým otcem.
Otcovy rozkazy jdou přese mě.
Po uzavření dohody dostaneš zaplaceno.
Je tou cenou
má sestra?
Porušíš-li dohodu,
a tvou sestru
zasáhne čepel.
Ty zmetku!
Poslouchej mě.
Jestli se jí jen dotkneš...
To tys ji nedokázal ochránit, ne já.
Cekni, a už to znovu nedokážeš.
Co ode mě chceš?
To je Bang-won, pátý syn generála I.
Dobře se na něj podívej,
on si tento národ přisvojí.
Máš za úkol získat jeho důvěru.
A pak?
Pak jej zabiješ.
ZVLÁŠTNÍ PODĚKOVÁNÍ: KIM JUN-SO
Konečně vím,
že bezmocná spravedlnost je zbytečná.
Dnes jsi byla lehkovážná,
zítra však nebudeš.
Je tu nepříjemná pravda a štědrá lež.
Pozor na ty, co jsou až příliš milí.
Prý ti říkají ministr v sukních.
A tobě prý král s gatem na hlavě.
Ty mě neznáš?
Pamatuj, že se změnila země,
ne celý svět.
Krev grázlů i důstojníků má stejnou barvu.
Krveprolití je nevyhnutelné. Potíž je, co přijde pak.
Ať začne mluvit a přesvědčí krále.
Zabiju ho a získám Bang-wona na svou stranu.
Z některých poteče krev.
Z nás ale ne.
Kdo další to ví?
Jak nyní, tak do budoucna, jsi to jen ty.